Nää, det här med blogg funkar inte så bra när man inte har regelbunden tillgång till dator, så palla.
På fredag åker jag till Shanghai, på söndag åker vi till Xiamen, där det är typ 25 grader varmt. Soft.
Music, movies and the in-betweens
onsdag 18 november 2009
tisdag 20 oktober 2009
Veckans filmtips: Død snø
Dagens låt: Malagueña Salerosa
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgp1ZpvMJdAMTMzE1ZZ7HbturakFZ06d9qon3fXnlvBLqDBf_fec3amG8WUR4q4nP9sEL8GvcZSuJIHYbCa-T-mQSUzo36p_ZBjLAvMceM8PiWFfyAqwLUatPDjbgVXGe1ucgFDSyGjCD4/s400/dead_snow.jpg)
Nu kanske ni trodde jag skulle vara duktig och skriva här varje dag eller åtminstone varje vecka med jämna mellanrum, men tji fick ni!
Tja, vad ska man nu skriva om?
Betingskonserten gick bra, eller ja, jag spelade fel på Carry On Wayward Son en gång men det kanske inte gjorde så mycket. Bäst gick det nog på jazzlåten There Will Never Be Another You (hade varit mycket roligare ifall den hette "Yew" istället för "You" *fniss*) som jag spelade bas på, till och med ett bassolo hade jag övat in, även ifall det sög lite är jag stolt! Svängig var låten iaf!
Sen har jag ju också spelat med Klas och hans kapell nu i lördags och det gick absolut jättebra! Fick jättemånga kommentarer nere på stan efter spelningen och så, och det är ju alltid kul! Videor kommer så småningom upp när jag är mindre lat.
Efter vi hade spelat så gick jag med Tompa, syrran, Poffe och min moder (och tjejen jag inte kommer ihåg vad den hette) till Harrys, det var väl.... lite halvlamt. Sedan stack jag och Tompa hem till honom med Jonte och hans bandkompisar, som hade haft en spelning i Jönköping, och hade lite fest, och sedan efter att dom hade gått kom det några flickor upp också (höhöhö)
Jag orkade aldrig gå hem från Tompa så jag sov där och på söndagen såg vi en underbar film, nämligen Død snø. Jag har aldrig sett en norsk film förut tror jag, kanske för att jag tvivlade starkt på att norrmän någonsin skulle kunna göra något vettigt, men här överbevisar de mig verkligen. Filmen är en zombiefilm där zombierna är tyska nazister från andra världskriget som har legat begravda sedan dess... Och självklart är det ett gäng ungdomar som ska vara i en stuga i detta område (där det inte finns nån täckning på mobilerna) i några dagar. Helt klart en underbar film. Vi såg också Troll, en film där huvudpersonen heter Harry Potter (hihi) och hans syster rövas bort av ett fult troll som sedan tar hennes skepnad med hjälp av en magisk ring. Väldigt konstig men underbar film som bland annat innehåller en sjungande svamp. Och nej, huvudkaraktärens namn är inte snodd från JK Rowling då filmen är ifrån 1986, men det är ju inte helt omöjligt att det är hon som har snott det från denna smått underbara film!
Under lördagsförmiddagen bestämde jag mig för att kolla igenom extramaterialet på mina Kill Bill-dvder och från Kill Bill vol. 2 kommer dagens låt Malaguena Salerosa som framfördes live av Robert Rodriguez's band Chingon på denna filmens premiär. Det är en klassisk mexikansk låt framför i en rocktappning och den är helt enkelt underbart snygg. Jag måste skaffa soundtracket till Kill Bill-filmerna. Filmsoundtrack är ju helt underbara egentligen! Även om man kanske inte älskar en låt på skivan, så kommer låten ju att påminna dig om scenen i filmen då låten spelas, och är det en bra film så kommer ju upplevelsen av den låten att vara positiv! Särskilt om låten passar bra till vad som händer just då i filmen, och det är ju faktiskt Quentin Tarantino ganska underbart duktig på att fixa till. All musik i hans filmer passar nästan alltid bra med stämningen i scenen.
Fast de senaste dagarna har jag mest lyssnat på The Sound of Animals Fighting, ett projekt med bland annat Matt Embree och Chris Tsagikis (Rx Bandits) som är väldigt progressivt och har många jävligt härliga låtar.
Jaha, nästa vecka är det höstlov. Jag har egentligen inte mycket planerat mer än filmkvag med töntarna nån dag och såklart ska det ju power-repas med McPieAss, för kulturnatta börjar ju närma sig med stora kliv och vi har ett nytt magnifikt intro som inte får missas mohaha! Så var på lilla scenen (Metz) på Garvaren den 7 november 21:30! Så om någon vill fylla i luckorna i mitt ganska öppna schema under höstlovet så hör gärna av dig! Jag kan säkert behöva lite umgänge.
Men innan lovet så ska en del saker göras med ju. Imorgon är det prov i Kultur- och idéhistoria som jag borde börja plugga på ungefär nu, och på torsdag är det projektarbetsdag! Så vi får hoppas att det går bra. På fredag har jag prov i religion om kristendomen (yeay.....) och efter det ska jag till Stockholm och se Baboon Show och Randy! Åååh vad jag längtar det kommer bli bäst! Sen får vi se vad som händer på lördag, hör av er om nån vill ha party!
Puss på pungen!
Dagens låt: Malagueña Salerosa
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgp1ZpvMJdAMTMzE1ZZ7HbturakFZ06d9qon3fXnlvBLqDBf_fec3amG8WUR4q4nP9sEL8GvcZSuJIHYbCa-T-mQSUzo36p_ZBjLAvMceM8PiWFfyAqwLUatPDjbgVXGe1ucgFDSyGjCD4/s400/dead_snow.jpg)
Nu kanske ni trodde jag skulle vara duktig och skriva här varje dag eller åtminstone varje vecka med jämna mellanrum, men tji fick ni!
Tja, vad ska man nu skriva om?
Betingskonserten gick bra, eller ja, jag spelade fel på Carry On Wayward Son en gång men det kanske inte gjorde så mycket. Bäst gick det nog på jazzlåten There Will Never Be Another You (hade varit mycket roligare ifall den hette "Yew" istället för "You" *fniss*) som jag spelade bas på, till och med ett bassolo hade jag övat in, även ifall det sög lite är jag stolt! Svängig var låten iaf!
Sen har jag ju också spelat med Klas och hans kapell nu i lördags och det gick absolut jättebra! Fick jättemånga kommentarer nere på stan efter spelningen och så, och det är ju alltid kul! Videor kommer så småningom upp när jag är mindre lat.
Efter vi hade spelat så gick jag med Tompa, syrran, Poffe och min moder (och tjejen jag inte kommer ihåg vad den hette) till Harrys, det var väl.... lite halvlamt. Sedan stack jag och Tompa hem till honom med Jonte och hans bandkompisar, som hade haft en spelning i Jönköping, och hade lite fest, och sedan efter att dom hade gått kom det några flickor upp också (höhöhö)
Jag orkade aldrig gå hem från Tompa så jag sov där och på söndagen såg vi en underbar film, nämligen Død snø. Jag har aldrig sett en norsk film förut tror jag, kanske för att jag tvivlade starkt på att norrmän någonsin skulle kunna göra något vettigt, men här överbevisar de mig verkligen. Filmen är en zombiefilm där zombierna är tyska nazister från andra världskriget som har legat begravda sedan dess... Och självklart är det ett gäng ungdomar som ska vara i en stuga i detta område (där det inte finns nån täckning på mobilerna) i några dagar. Helt klart en underbar film. Vi såg också Troll, en film där huvudpersonen heter Harry Potter (hihi) och hans syster rövas bort av ett fult troll som sedan tar hennes skepnad med hjälp av en magisk ring. Väldigt konstig men underbar film som bland annat innehåller en sjungande svamp. Och nej, huvudkaraktärens namn är inte snodd från JK Rowling då filmen är ifrån 1986, men det är ju inte helt omöjligt att det är hon som har snott det från denna smått underbara film!
Under lördagsförmiddagen bestämde jag mig för att kolla igenom extramaterialet på mina Kill Bill-dvder och från Kill Bill vol. 2 kommer dagens låt Malaguena Salerosa som framfördes live av Robert Rodriguez's band Chingon på denna filmens premiär. Det är en klassisk mexikansk låt framför i en rocktappning och den är helt enkelt underbart snygg. Jag måste skaffa soundtracket till Kill Bill-filmerna. Filmsoundtrack är ju helt underbara egentligen! Även om man kanske inte älskar en låt på skivan, så kommer låten ju att påminna dig om scenen i filmen då låten spelas, och är det en bra film så kommer ju upplevelsen av den låten att vara positiv! Särskilt om låten passar bra till vad som händer just då i filmen, och det är ju faktiskt Quentin Tarantino ganska underbart duktig på att fixa till. All musik i hans filmer passar nästan alltid bra med stämningen i scenen.
Fast de senaste dagarna har jag mest lyssnat på The Sound of Animals Fighting, ett projekt med bland annat Matt Embree och Chris Tsagikis (Rx Bandits) som är väldigt progressivt och har många jävligt härliga låtar.
Jaha, nästa vecka är det höstlov. Jag har egentligen inte mycket planerat mer än filmkvag med töntarna nån dag och såklart ska det ju power-repas med McPieAss, för kulturnatta börjar ju närma sig med stora kliv och vi har ett nytt magnifikt intro som inte får missas mohaha! Så var på lilla scenen (Metz) på Garvaren den 7 november 21:30! Så om någon vill fylla i luckorna i mitt ganska öppna schema under höstlovet så hör gärna av dig! Jag kan säkert behöva lite umgänge.
Men innan lovet så ska en del saker göras med ju. Imorgon är det prov i Kultur- och idéhistoria som jag borde börja plugga på ungefär nu, och på torsdag är det projektarbetsdag! Så vi får hoppas att det går bra. På fredag har jag prov i religion om kristendomen (yeay.....) och efter det ska jag till Stockholm och se Baboon Show och Randy! Åååh vad jag längtar det kommer bli bäst! Sen får vi se vad som händer på lördag, hör av er om nån vill ha party!
Puss på pungen!
söndag 11 oktober 2009
Veckans filmtips: Million Dollar Baby
Dagens låt: My Lonesome Only Friend
![](http://www.celebritywonder.com/wp/Hilary_Swank_in_Million_Dollar_Baby_Wallpaper_1_1280.jpg)
With the focus of a fool, man you can tell me anything.
Det känns som att man har färre vänner än förut. Som att man har glidit ifrån alla man brukade umgås med förr, och nu endast umgås med ett fåtal. Men det är väl så det funkar, människor glider isär, tar varandra för givet och glömmer så småningom bort varandra nästan. Har haft mobil igen i nån vecka nu, men det känns som att ingen hör av sig längre, igen vill umgås. Jag själv är väl rätt dålig på att höra av mig också, men det är sån jag är. Vilket leder till mycket ensamhet och tvivel, som till exempel igår. Okej att man sitter ensam många vardagskvällar och verkligen inte har någonting att göra, men det är lite jobbigt när det ska behöva hända en lördagskväll också, bara för man inte vet vad man ska göra eller har någon man kan höra av sig till som vill umgås med en.
Try to find my self before I start to loathe it.
Så, min lördags spenderades för det mesta hemma hos Tompa, som inte var hemma, men jag lånade hans dator för att inte bli för uttråkad eller något. Tittade på Ice Age 3, som otroligt nog var nästan lika bra som dess föregångare, mest tack vare Buck, vars röst var lånad av underbara Simon Pegg (Shaun of the Dead), som var en underbar, mer utflippad variant av Jack Sparrow ungefär. Senare promenerade jag över till ica innan de stängde (de stängde vid 20.00 istället för 22 pga av en personalfest...), där jag inhandlade allt jag behövde för att klara av kvällen helt ensam i min lägenhet, det vill säga lite snabbmat, chips, läsk och två filmer.
Get me what I please, a desire to be free...
Dessa filmer var då veckans filmtips Million Dollar Baby, och Zoolander som får ett hedersomnämnande. Jag har aldrig varit ett stort fan av Clintan-mannet, men efter att ha sett hans Gran Torino märkte jag att han nu på senare dagar i alla fall har blivit en höjdare på dramafilmer och en riktigt bra regissör. Ända sen jag såg Gran Torino har jag velat se Million Dollar Baby men aldrig fått chansen direkt, men nu tog jag den chansen, köpte filmen och såg den. Den var riktigt bra, jag gillade särskilt Morgan Freeman, mycket för att han inte riktigt var som han var i alla andra filmer han är med i. Väldigt bra regi av Clintan även här och jag gillar särskilt slutet.
Zoolander är en komedi som är regisserad av Ben Stiller, han har även huvudroll och har såklart varit med och skrivit manus. Jag har varit väldigt tveksam om vad jag tycker om Stiller efter filmer som Släkten är Värst, Natt på Muséet och andra liknande filmer han har varit med i. Men detta ändrades drastiskt när jag såg Tropic Thunder, som han också har regisserat och skrivit manus till. Så med den i åtanke tänkte jag att Zoolander kan ju inte vara dålig! Och visst hade jag rätt, den var inte lika rolig som Tropic Thunder, men vissa delar var inte långt ifrån. Förutom Stiller så är även Owen Wilson och Will Ferrell med, och Will Ferrell var verkligen otroligt underbar, allt från hans frisyr till hans pudel ("Obey my dog!") var klockrent.
Sedan såg jag också The Curios Case of Benjamin Button för andra gången så jag kom inte att lägga mig förrän vid halv fyra ungefär, den orkar jag inte skriva om just nu dock eftersom jag har sett den förut, så det var ju mer en repetition, men underbar är den. Väldigt lik Forrest Gump märker jag nu när jag såg om den, och det är kanske inte så konstigt med tanke på att det är samma författare till de båda filmerna.
I know you tried to save me, baby but you ran out of time...
Om min lördag var ensam och lite småtråkig så var min fredag det motsatta. Efter skolan stack jag hem till Tompa och satt där ett tag innan vi åkte in till Växjö med Marcel. Varför åkte vi till Växjö med Marcel en fredagskväll då? jo, för att se The Baboon Show såklart. Fört gick vi hem till en kompis till Marcel och förfestade lite, hade trevligt och så. Sedan vid klockan nio gick vi och hämtade Jasmin som då anlände med tåget, sedan gick vi allihop till Kafé DeLuxe, där Baboon skulle spela. Det var ett väldigt mysigt litet ställe, och var man där innan tio slapp man visst betala inträde. Vi fick reda på att Baboon inte skulle spela förrän vid cirka 23:30, så vi satte oss och tog nån öl och satt och chillade och lyssnade på tjejen som sjöng akustiska på låtar på scenen.
Lite senare går jag på toa, och när jag kommer ut så står Niklas (trummis i Baboon Show) och vinkar på mig. Jag går fram och vi står och snackar en stund och han frågar om jag behövde betala för att komma in, jag förklarade att man inte behövde betala om man var där tidigt och han berättar att jag var på gästlistan, men de hade inte kunnat få tag på mig för att berätta det för mig! Jag måste såklart kolla upp det så jag går med Marcel när han ska ut och röka, och när vi skulle in igen behövde jag mycket riktigt inte betala något, för jag stod på listan! Mycket lustigt. Själva spelningen är väl inte så mycket att säga om, eftersom dom var lika underbara som vanligt, mer än att det var kul att se dom på liten scen igen, vilket var ganska länge sen sist då jag har sett dom på två festivaler senast. Baboon Show gör sig verkligen bäst på liten scen på ett litet hak som detta, för dom har väldigt mycket kontakt med publiken, Cecilia vill alltid trycka upp sig i ansiktet på de som står längst fram och stirra på dom medans hon står nästan obehagligt nära en och skriker i mikrofonen, det är sånt som inte funkar på större scener såklart. Under några låtar tog hon även en tur ut i publiken och sprang omkring, vilket även Helen gjorde under Betsy, där hon inte börjar spela förrän efter halva låten ungefär. Så när hon sprang ner i publiken och ställde sig jämte mig och Tompa blev vi verkligen förvånade!
I try to run but I can only crawl, every time I stand I slip and surely fall.
Ni som känner mig vet att jag är galet förtjust i ett band som heter Rx Bandits. Deras låt My Lonesome Only Friend är verkligen dagens låt för den är så otroligt bra, har haft den på huvudet hela dagen och kan inte sluta lyssna på den. Jag vet inte vad det är som gör den så bra egentligen, det är en relativt simpel och "mainstream"-aktig låt för att vara dom. Det kan vara Matt Embree's otroliga känsla när han sjunger, Steve Choi's ständiga skiftande mellan keyboardsen och gitarren eller det härliga gitarrsolot där båda gitarristerna turas om att sola. Det kan också vara den snygga texten som syftar på ett heroinmissbruk. Ganska vanligt ämne kanske, men det går hem och texten är lite mystiskt och säger inte direkt vad den handlar om, men det är inte jättesvårt att tolka ut att den handlar om någon form av drogmissbruk i alla fall. I övrigt så har jag denna helgen mest lyssnat på Baboon Show, Randy och NoFX egentligen. Om två veckor är det ju faktiskt dags att se Baboon Show för tionde(!) gången, denna gången i Stockholm och förutom dom spelar ju också Randy! Ser fram emot det som fan.
Oh now I take my last breath, oh my lonesome only friend...
Veckan som kommer är det rätt mycket som gäller. Två liveframföranden skall ske. Det första är på torsdag då ES3 har betingskonsert i spegelsalen i skolan på kvällen, öppet för allmänheten så kom gärna. Sen ska jag spela med Klas Kapell (ett gammalt band där min fader en gång medverkade tillsammans med min gamla musiklärare) på godsmagasinet 19:50 på lördag, får inte missas! Sen blir det väl repa med McPieass nån gång i veckan med, kulturnatta närmar sig med stora kliv och det ska bli kul att spräcka McPieass-oskulden live! Nu när jag tänker efter, så blir det ju faktiskt första gången någonsin jag spelar live med ett punkband!
(Och tyvärr på lördag kommer jag ju missa Nikkis och Matthias 18-års barnkalas efter som dom är töntar och väljer dålig töntdag! Men jag önskar er grattis i förskott och hoppas ert barnkalas blir skittråkigt utan mig, för man kan ju inte ha kul utan mig!)
Dagens låt: My Lonesome Only Friend
![](http://www.celebritywonder.com/wp/Hilary_Swank_in_Million_Dollar_Baby_Wallpaper_1_1280.jpg)
With the focus of a fool, man you can tell me anything.
Det känns som att man har färre vänner än förut. Som att man har glidit ifrån alla man brukade umgås med förr, och nu endast umgås med ett fåtal. Men det är väl så det funkar, människor glider isär, tar varandra för givet och glömmer så småningom bort varandra nästan. Har haft mobil igen i nån vecka nu, men det känns som att ingen hör av sig längre, igen vill umgås. Jag själv är väl rätt dålig på att höra av mig också, men det är sån jag är. Vilket leder till mycket ensamhet och tvivel, som till exempel igår. Okej att man sitter ensam många vardagskvällar och verkligen inte har någonting att göra, men det är lite jobbigt när det ska behöva hända en lördagskväll också, bara för man inte vet vad man ska göra eller har någon man kan höra av sig till som vill umgås med en.
Try to find my self before I start to loathe it.
Så, min lördags spenderades för det mesta hemma hos Tompa, som inte var hemma, men jag lånade hans dator för att inte bli för uttråkad eller något. Tittade på Ice Age 3, som otroligt nog var nästan lika bra som dess föregångare, mest tack vare Buck, vars röst var lånad av underbara Simon Pegg (Shaun of the Dead), som var en underbar, mer utflippad variant av Jack Sparrow ungefär. Senare promenerade jag över till ica innan de stängde (de stängde vid 20.00 istället för 22 pga av en personalfest...), där jag inhandlade allt jag behövde för att klara av kvällen helt ensam i min lägenhet, det vill säga lite snabbmat, chips, läsk och två filmer.
Get me what I please, a desire to be free...
Dessa filmer var då veckans filmtips Million Dollar Baby, och Zoolander som får ett hedersomnämnande. Jag har aldrig varit ett stort fan av Clintan-mannet, men efter att ha sett hans Gran Torino märkte jag att han nu på senare dagar i alla fall har blivit en höjdare på dramafilmer och en riktigt bra regissör. Ända sen jag såg Gran Torino har jag velat se Million Dollar Baby men aldrig fått chansen direkt, men nu tog jag den chansen, köpte filmen och såg den. Den var riktigt bra, jag gillade särskilt Morgan Freeman, mycket för att han inte riktigt var som han var i alla andra filmer han är med i. Väldigt bra regi av Clintan även här och jag gillar särskilt slutet.
Zoolander är en komedi som är regisserad av Ben Stiller, han har även huvudroll och har såklart varit med och skrivit manus. Jag har varit väldigt tveksam om vad jag tycker om Stiller efter filmer som Släkten är Värst, Natt på Muséet och andra liknande filmer han har varit med i. Men detta ändrades drastiskt när jag såg Tropic Thunder, som han också har regisserat och skrivit manus till. Så med den i åtanke tänkte jag att Zoolander kan ju inte vara dålig! Och visst hade jag rätt, den var inte lika rolig som Tropic Thunder, men vissa delar var inte långt ifrån. Förutom Stiller så är även Owen Wilson och Will Ferrell med, och Will Ferrell var verkligen otroligt underbar, allt från hans frisyr till hans pudel ("Obey my dog!") var klockrent.
Sedan såg jag också The Curios Case of Benjamin Button för andra gången så jag kom inte att lägga mig förrän vid halv fyra ungefär, den orkar jag inte skriva om just nu dock eftersom jag har sett den förut, så det var ju mer en repetition, men underbar är den. Väldigt lik Forrest Gump märker jag nu när jag såg om den, och det är kanske inte så konstigt med tanke på att det är samma författare till de båda filmerna.
I know you tried to save me, baby but you ran out of time...
Om min lördag var ensam och lite småtråkig så var min fredag det motsatta. Efter skolan stack jag hem till Tompa och satt där ett tag innan vi åkte in till Växjö med Marcel. Varför åkte vi till Växjö med Marcel en fredagskväll då? jo, för att se The Baboon Show såklart. Fört gick vi hem till en kompis till Marcel och förfestade lite, hade trevligt och så. Sedan vid klockan nio gick vi och hämtade Jasmin som då anlände med tåget, sedan gick vi allihop till Kafé DeLuxe, där Baboon skulle spela. Det var ett väldigt mysigt litet ställe, och var man där innan tio slapp man visst betala inträde. Vi fick reda på att Baboon inte skulle spela förrän vid cirka 23:30, så vi satte oss och tog nån öl och satt och chillade och lyssnade på tjejen som sjöng akustiska på låtar på scenen.
Lite senare går jag på toa, och när jag kommer ut så står Niklas (trummis i Baboon Show) och vinkar på mig. Jag går fram och vi står och snackar en stund och han frågar om jag behövde betala för att komma in, jag förklarade att man inte behövde betala om man var där tidigt och han berättar att jag var på gästlistan, men de hade inte kunnat få tag på mig för att berätta det för mig! Jag måste såklart kolla upp det så jag går med Marcel när han ska ut och röka, och när vi skulle in igen behövde jag mycket riktigt inte betala något, för jag stod på listan! Mycket lustigt. Själva spelningen är väl inte så mycket att säga om, eftersom dom var lika underbara som vanligt, mer än att det var kul att se dom på liten scen igen, vilket var ganska länge sen sist då jag har sett dom på två festivaler senast. Baboon Show gör sig verkligen bäst på liten scen på ett litet hak som detta, för dom har väldigt mycket kontakt med publiken, Cecilia vill alltid trycka upp sig i ansiktet på de som står längst fram och stirra på dom medans hon står nästan obehagligt nära en och skriker i mikrofonen, det är sånt som inte funkar på större scener såklart. Under några låtar tog hon även en tur ut i publiken och sprang omkring, vilket även Helen gjorde under Betsy, där hon inte börjar spela förrän efter halva låten ungefär. Så när hon sprang ner i publiken och ställde sig jämte mig och Tompa blev vi verkligen förvånade!
I try to run but I can only crawl, every time I stand I slip and surely fall.
Ni som känner mig vet att jag är galet förtjust i ett band som heter Rx Bandits. Deras låt My Lonesome Only Friend är verkligen dagens låt för den är så otroligt bra, har haft den på huvudet hela dagen och kan inte sluta lyssna på den. Jag vet inte vad det är som gör den så bra egentligen, det är en relativt simpel och "mainstream"-aktig låt för att vara dom. Det kan vara Matt Embree's otroliga känsla när han sjunger, Steve Choi's ständiga skiftande mellan keyboardsen och gitarren eller det härliga gitarrsolot där båda gitarristerna turas om att sola. Det kan också vara den snygga texten som syftar på ett heroinmissbruk. Ganska vanligt ämne kanske, men det går hem och texten är lite mystiskt och säger inte direkt vad den handlar om, men det är inte jättesvårt att tolka ut att den handlar om någon form av drogmissbruk i alla fall. I övrigt så har jag denna helgen mest lyssnat på Baboon Show, Randy och NoFX egentligen. Om två veckor är det ju faktiskt dags att se Baboon Show för tionde(!) gången, denna gången i Stockholm och förutom dom spelar ju också Randy! Ser fram emot det som fan.
Oh now I take my last breath, oh my lonesome only friend...
Veckan som kommer är det rätt mycket som gäller. Två liveframföranden skall ske. Det första är på torsdag då ES3 har betingskonsert i spegelsalen i skolan på kvällen, öppet för allmänheten så kom gärna. Sen ska jag spela med Klas Kapell (ett gammalt band där min fader en gång medverkade tillsammans med min gamla musiklärare) på godsmagasinet 19:50 på lördag, får inte missas! Sen blir det väl repa med McPieass nån gång i veckan med, kulturnatta närmar sig med stora kliv och det ska bli kul att spräcka McPieass-oskulden live! Nu när jag tänker efter, så blir det ju faktiskt första gången någonsin jag spelar live med ett punkband!
(Och tyvärr på lördag kommer jag ju missa Nikkis och Matthias 18-års barnkalas efter som dom är töntar och väljer dålig töntdag! Men jag önskar er grattis i förskott och hoppas ert barnkalas blir skittråkigt utan mig, för man kan ju inte ha kul utan mig!)
Prenumerera på:
Inlägg (Atom)